Despre Leonid Dobicin
Leonid Dobicin, scriitor rus. In proza lui Dobacin predomina tristetea si nu satira. Precum remarcasera exegetii atenti, „pe campul de lupta†si in istericalele obisnuit-codidiene, ca si cum s-ar fi scris „natura moartaâ€. Autorul nu observa, nu ia in seama nici un fel de Oameni Mari, nici oarece Idei Mari. Precum nu pare „a observa†nici omniprezenta putere sovietica. Aceasta, puterea, prin penele/stilourile (cu… rezervor!) vandute ale lichelelor sale nu se zgarcea la cele mai descalificante calificative – „Cartea rusiniiâ€, „Epigonismâ€, „Vorbe goale†– astfel se intitulau „recenziile†la cartile lui Leonid Dobacin despre care, obiectiv si cu intelegere, in anii 30 a scris doar N. Stepanov. In 1927 ii apare prima carte, „Intalnirile cu Lizâ€, peste alti trei ani – a doua, „Portretulâ€. In 1933 pregateste, dar nu editeaza, volumul „Materialâ€. Peste doi ani publica romanul „Orasul En†– ca volum, circa 60 de p. computerograma – , in care se intrevede clar tendinta autorului de a redescoperi „elementele primordialeâ€, „monadele†artei, in special ale literaturii. Dobicin presupunea ca viata, vazuta la departarea bratului intins, reprezinta anume acea substanta care trebuie, in primul rand, raportata la armonia universala, dar si la cataclismele lumii. Ultima lucrare a sa, „Rudele lui Suraâ€, apare abia in (ceva) post-sovietism (1993), nuvela incheindu-se simplu…-emblematic (pentru situatia socio-nationala de facto): „Sura se gandi si hotari ca trebuie s-o ia din nou pe cale smecherilorâ€. Sfarsitul scriitorului a fost tragic-extrem, invaluit in taina nedreptatilor care i-au si impus cutremuratorul deznodamant de destin ostracizat. In ianuarie 1936, in oficiosul tabloid „Pravdaâ€, apare articolul „In loc de muzica – confuziiâ€, urmat de inscenarile de la adunarile „profesionaleâ€, la care tinta principala a invinuirilor de tot soiul deveni anume Leonid Dobacin. In ziua de 25 martie, la una din aceste adunari scriitorul reprosa doar printr-o singura fraza, dupa care pleca. Ultima sa scrisoare, adresata lui Kornei Ciukovski, se incheia cu fraza: „Iar pe mine nu ma mai cautati – voi pleca spre taramuri departateâ€. Peste alte 3 zile, informatorul NKVD-ului, care il avea sub urmarire, relata ca Dobacin isi parasise apartamentul, lasandu-i cheile si spunandu-i lui, delatorului, ca nu se va mai intoarce acolo. Din acel moment, de soarta scriitorului nu s-a mai stiut absolut nimic. Disparu in neant… Ca fiinta fizica, haituita. Nu insa si ca prozator de o incontestabila valoare.
Categorii
- Reduceri fulger
- Noutati
- Promotii
- Manuale scolare
- Rechizite scolare
- Culegeri si auxiliare scolare
- Birotica si papetarie
- Materiale didactice
- Beletristica
- Carti pt. copii
- Carte straina
- Limbi straine
- Drept
- Medicina si Farmacie
- IT & Calculatoare
- Stiinte umaniste
- Stiinte exacte si tehnice
- Stiinte economice
- Practice si timp liber
- Pachete carti (bundle-uri)
- Jucarii si jocuri
- In curs de aparitie
- Lichidare de stoc
Formular contact